EN ORIGINALDOKUMENTÄR FRÅN NETFLIX
Jag har alltid sagt att om Uruguay var ett stort land,
skulle världen nog säga att socialdemokratin
uppfanns i Uruguay.
Det definierade hela vår historia och vår nationella identitet.
Därför sågs vi fram till 1950
som en avvikelse i Sydamerika.
Vi kallades Sydamerikas Schweiz.
Efter 1950 bevisade verkligheten att vi var latinamerikaner.
Men ett starkt arv blev kvar och det har influerat oss alla.
Dessutom satt vi i fängelse i flera år.
Fängelse innebär ensamhet.
För att överleva
var vi tvungna att tänka och tänka om, många gånger.
Vi är skyldiga de åren mycket.
Vi skulle inte vara de vi är
om vi inte hade varit med om ett så hemskt och fientligt politiskt klimat.
För mig... Det här kanske låter hårt,
men jag tror att man lär sig mer av motgångar och lidande
än av enkla segrar.
POLIS
Vår kamp fortsätter,
oavsett hur många år
den här och andra generationer har kvar att leva.
Socialismen kommer att segra.
Naturen fascinerar mig.
Innerst inne ser jag den som gudomlig.
Världen, mineralriket,
allt väte i universum...
Världen är så stor och samtidigt så liten,
det lilla livet som vi kan skapa och röra vid...
Jag känner en ömhet inför livet.
Manuela.
Jag ska duscha och raka mig, och ta på mig en kostym.
Jag tar på mig en kostym...
Det är samma kostym
som när jag tillträdde.
Den har varit på kemtvätt, så den är som ny.
De bästa ledarna
är de som vid sin avgång
lämnar efter sig ett folk som är bättre än de själva.
Det här är en kollektiv kamp, en generationskamp. Tack.
Uruguay stannar inte den 26:e. Vi ska genomföra förändringar...
TILLSAMMANS FÖR TREDJE GÅNGEN
...precis som Tabaré Vazquez och Pepe Mujica.
Det här är Pepes sista dag som president,
och han sa till folket:
"Jag ger mig inte av. Jag kommer fram."
Det betyder att kampen fortsätter,
att engagemanget finns kvar.
1 MARS 2015 PEPE MUJICAS SISTA DAG SOM PRESIDENT
Vi deltog i studentrörelsen,
i det sociala arbetet i La Teja
och samarbetade med sockerarbetarna i Artigas.
God morgon.
Det är en ära.
FD FÖRSVARSMINISTER - FD MEDLEM I MLN
Förtrycket ökade
mot alla såna rörelser
i början på 60-talet.
Det var då vi träffades.
Det var i La Teja, El Cerro,
vid sociala insatser i fattiga områden.
Han kallades Facundo.
TACK, PEPE
Han gick också med i MLN.
Vi var alltid tillsammans, överallt.
Och... Vi avtjänade de 13 åren av isolering.
Vi känner till landets alla fängelser.
Jag bodde på militärläger i åratal.
Tretton år.
Dag och natt.
Mycket av det jag säger idag
såg dagens ljus under fängelsetiden.
Utan den skulle jag inte vara den jag är.
Jag skulle vara mer fåfäng, mer lättsinnig och ytligare.
Mer framgångsorienterad, mer korttänkt.
Aggressivare.
Antagligen. Förförd av framgången.
Ståtligare.
Mer av allt sånt som jag inte är idag.
Det hade jag varit
utan de dryga tio åren i ensamhet.
Och därför...
Det är märkligt, Kusturica.
Det jag ska berätta kan inte tolkas
med småaktigt sinne.
Ibland är det dåliga bra.
Och ibland är sånt som är bra dåligt.
INSTALLATIONSCEREMONI PLAZA INDEPENDENZIA
PRESIDENT MUJICA MED LOS OLIMAREÑOS
INSTALLATIONSCEREMONIN MARS 2010
Världen är upp och ner.
Ni borde stå här på scenen. Vi applåderar åt er.
För den här kampen...
Den här kampen som ni utkämpar...
...är inte ofelbar.
Ni behövs allihop.
Imorgon fortsätter nationen framåt
och vårt engagemang består.
Kamrater, det här sade, frågade,
vädjade en gammal kämpe.
Jag behöver inga pengar alls längre.
Jag har allt jag behöver för att leva.
Jag ska starta en stiftelse här,
med huset, gården, marken,
skolan... Stiftelsen ska ärva allt efter mig.
Jag ska involvera några grannar,
så att de kan sköta om allt och stötta skolan,
för man måste förbereda sig inför det oundvikliga.
Jag har inga barn, och gillar inte arvslagarna.
Om jag låter staten ärva allt, har vi vår byråkrati
som är värre än borgerligheten.
Min bror...
...tango är ren nostalgi.
Över det man hade.
Över det man inte hade.
Det är nåt för folket som fått lära sig hur man förlorar i livet.
Man måste ha lidit nederlag
för att njuta av tango.
Mitt liv med Pepe var betydelsefullt
eftersom vi slog ihop två utopier.
Kärleksutopin och stridsutopin.
Det hjälpte oss
att komma över många smärtsamma upplevelser...
"GISSLAN" AV COSTA-GAVRAS
...under de svåra omständigheterna vi stod inför,
så att vi fick många fina ögonblick.
Den här platsen har bevittnat en del av Uruguays smärtsamma historia.
FÄNGELSE
SHOPPINGCENTER
Dessa dörrar fanns inte då.
Jag var bara pojke.
Det fanns nåt som hette Centro Uno.
På den tiden var fångar...
De så kallade "politiska fångarna"
blandades med vanliga fångar.
Vanliga fångar lärde sig mycket av politiska fångar.
Innan dess hade vanliga fångar aldrig haft tillgång till
poeter, musiker, mänskliga rättigheter eller nåt liknande.
De hade bara hårdföra vakter.
Det här har inget med det att göra.
Här fanns en samlingspunkt med bord och stolar,
med fängelsecellerna runtomkring.
Det här var ett fängelse förr. Jag har suttit här.
Jag vet, jag vet.
Det var lite annorlunda då.
Går det bra?
Jag vill fundera en liten stund,
på nåt som jag skulle kalla en innovation.
Vissa innovationer är av ondo.
Hej!
Nån fick idén att stoppa in en kamera i mobiltelefoner.
Det tar så mycket tid.
Det slösar bort timmar av min tid.
Alla dessa mobiltelefoner har kreativa egenskaper.
De har en massa funktioner.
Jag är gammal
och har prostatabesvär som alla andra gamla män.
Jag ser fram emot dagen då mobiler har en toalett också.
Vad knäppt!
Ja, mobiler med toaletter till gamla män.
Då måste de vara av gummi för att vara elastiska.
Med möjlighet att tömma dem direkt.
- Vi är brasilianare. - Okej.
Trevligt att träffas.
- Allt har förändrats. - God morgon, presidenten.
Ni tar kål på oss med alla konstgjorda blommor.
Vi har naturliga blommor också.
- Ni knäcker industrin. - Nej, vi har naturliga också.
Jag vet, men de här är så fina.
Och de vissnar aldrig.
Enkelt uttryckt så förälskar sig män i kvinnor
och kvinnor i män.
Det är så det ser ut. Det sker under alla omständigheter.
Om vi analyserar sönder det,
tappar vi bort poesin i livet.
När män är osäkra
tror jag att deras behov av kärlek ökar,
kanske för att man instinktivt söker efter trygghet.
Det är ett sätt att älska livet. Jag är en gammal man
och jag ser mig i min ungdom som nu är borta.
Min partner är min fristad från stress,
och vice versa. Är inte kärleken alltid en fristad?
Blommor är hårda.
Det finns en ömsint hårdhet i dem.
De är sköra. De blir sjuka.
De behöver ett klokt jordbruk.
Man måste lära sig identifiera färger.
Bladen kan berätta att de behöver kväve.
"Du måste ge mig fosfor."
De tvingar en att vara uppmärksam.
Det är vetenskapligt bevisat att växter är kännande varelser.
Och hur stor är vinsten?
De säljs dyrt.
Krysantemum är dyra.
Men de kräver mycket tid.
Det blir dyrt när man lägger tid på varje planta.
Ta ett halvkilo nötfärs till. Det räcker aldrig. Två chacareritos.
Hunden är dyrare än en gris.
Den mest lojala i hela regeringen är hunden.
Får jag betala?
Att diskutera politiska affärer är inte som att diskutera privata affärer.
Politiska affärer måste vara helt oberoende.
Vissa är vi överens om, andra inte.
Engagemanget måste finnas där,
både när man har rätt och när man har fel.
Vi har inte alltid haft rätt.
Vi kunde aldrig föreställa oss att Pepe skulle bli president.
Republikens presidenter ska ägna sig åt viktiga saker, inte sånt här.
Vad tycker du om hundmaten?
Det är inte som fodret som säljs nu.
Det var medan... Det var en svår tid.
Därför är det så svårt att förstå...
SENATKAMMARE
...hur det är möjligt
att kärleken kan distrahera en från lurande faror.
Det är svåra saker att kombinera.
När man går under jorden
är kärleken nödvändig.
Man förlorar så mycket.
Om man har ett förhållande eller blir förälskad,
är mycket vunnet.
Åren i fängelset gjorde nytta för att jag var tvungen att använda min fantasi.
Det varade inte så länge,
eftersom vi hamnade i fängelse.
Då fick vi vänta länge på att ses.
Vi var nio gisslan. Tre grupper om tre.
Min grupp bestod av Mujica, Rosencof och mig.
Vi gick överallt i gulagen...
POET - FD MEDLEM I MLN
...som de skapade där inne.
Ja, señor.
Hur är det med dig?
Mår du bra?
- Jag tänkte fråga dig samma sak. - Ja...
En dag räknade Ñato efter och insåg att vi tillbringat mer tid med varann
än med våra fruar.
Just det.
Vi känner till alla fängelser i landet.
Varför det?
För att de sa att vi var mycket farliga.
Varför var ni så farliga?
För att vi var ledare.
Vi grundade stadsgerillan...
...de oortodoxa som inte...
Som använde huvudet
och inte var med i lantliga gerillagrupper, utan uppfann
den bästa stadsgerillan som fanns.
Tillverkad i Uruguay.
Kall fisk!
Köp med hem!
Det är ett övertagande.
Vi behövde ekonomiska resurser
till vår kamp och tvingades begå brott.
Vi kallade det "övertaganden",
men det var brottsliga handlingar
enligt nationens lagar.
Hoppa in.
Tupamaros, Movimiento de Liberacíon Nacional, gick från att vara
en romantiserad stadsgerilla som rånade de rika och gav till de fattiga,
till en armé av beväpnade politiker
som i skydd av underjorden
kidnappade affärsmän, diplomater, rådgivare och utländska agenter.
DAN MITRIONE MÖRDAD IDAG
De intog städer och rånade vapenförråd, banker...
ÖGONBINDEL OCH MUNKAVLE
...utländska företag och militära organisationer.
Vi kallade det "övertaganden". Det var vad det var.
Det var ingen synd att råna en bank.
Man säger att det är det största brottet
för att brottsligheten i USA
skapar ett system där man tjänar på att inte jobba.
Det är den högsta formen
av brottslighet, för den inbegriper inte blod.
Det är det högsta man kan sträva efter.
Kapitalismen bygger på att man ska arbeta och tjäna pengar med andras pengar.
Inte ens på andras arbete,
utan med deras pengar.
Det är grundbulten...
Det är kapitalism i sin renaste form.
Jag ska säga som Mackie Kniven
i Tolvskillingsoperan
av Bertold Brecht.
Mackie Kniven grips av polis efter att ha rånat banker.
Han ställs inför domaren.
Hans argument i rätten
var att säga: "Herr domare,
vad är brottet att råna en bank
mot brottet att grunda en bank?"
Det är underbart att gå in på en bank med ett vapen.
Alla respekterar en.
Det var andra årsdagen
efter Che Guevaras död.
Det var en av anledningarna
till att vi organiserade
en hyllning till honom,
utöver våra andra syften.
Därför fortsatte vi med att inta staden Pando.
Det var ett bedrägeri där vi låtsades
att nån som hade dött i Buenos Aires fördes till Uruguay,
kroppen, alltså,
och vi anlitade en begravningsentreprenör...
BANK
...för att begrava honom i Pando.
Men allt var påhittat...
FALSKT BEGRAVNINGSTÅG
...för att kunna komma till Pando
med ett stort följe och flera fordon.
På den tiden brukade vi använda
45-kalibriga vapen.
Och så hade vi några 9-millimeters Luger.
Och några Walther.
Så var det.
Det här var ett viktigt nav då,
för det fanns ju inga mobiler.
Om vi bröt kontakten hit, störde vi kommunikationen avsevärt.
Det mest dramatiska var att några poliser följde med oss.
En av dem drack öl med oss och de andra hamnade i fängelset.
Och några skadades när de gjorde motstånd.
Fyra-fem dagar senare agerade vi på gatorna.
Jag vet fortfarande inte varför
det var så många fascistgäng i Montevideo.
De gav sig på kommunistpartiet.
Och judar...
De skar in hakkors med rakblad
på tjejers lår.
Vänsterfalangen, som var liten,
och facken
organiserade självförsvarsgrupper,
särskilt mot gängen
som till och med invaderade republikens universitet
och ockuperade det
med hjälp av korrumperad polis.
Som Maidan.
- Som Maidan. - Vilka stod bakom dem?
Högern.
Och USA.
Så klart.
Inget grundar lagar
så kreativt som revolutioner.
Revolutioner leder alltid till nya lagar och förordningar.
Jag vet inget som är mer politiskt än en revolution.
Ändå tar folk illa vid sig när man säger att politiska handlingar
smäller högre än juridiska.
Eller snarare att lagen är det frysta uttrycket
av en specifik politisk tid.
Och eftersom den är fryst, blir den ibland
inkonsekvent med tiden.
Tills det kommer en ny våg som reformerar den.
Jag hade känt till Bordaberry länge.
Jag kände ju till Operation Radio
och NATO:s hemliga armé,
som bildades efter andra världskriget med nazisternas underrättelsetjänst.
Jag satt fängslad med Pepe
och vi såg att de...
Vi hörde att de förde folk från Argentina
till Rocha.
Det var 1974.
Jag visste redan då att det fanns en överlåtelseplan
för alla diktaturer i södra Sydamerika.
Den första statskuppen var i Uruguay.
NER MED OLIGARKIER
Juni.
Första misslyckade kuppförsöket i Chile.
September. Chile.
AAA i Argentina.
Sen en statskupp 1976.
Sen Bolivia.
Och 1964 hade det hänt i Brasilien.
Amerikanska tidningar skrev om kuppen i Brasilien
innan den hade inträffat.
FOLKETS REVOLUTIONÄRA ARMÉ
De publicerade det vid fel tidpunkt.
Folk sa: "Det har inte inträffat nån kupp i Amerika,
för de saknar en amerikansk ambassad."
Diktaturen i Uruguay ingick i den så kallade Operation Condor,
en övergripande plan för militärregimer i Latinamerika,
med USA:s godkännande
att fängsla, kidnappa, tortera och göra sig av med politiska motståndare.
Hur många gånger sköt de dig?
De fängslade mig och jag hade...
...tre sår i ena benet och två i magen.
Ett av dem var allvarligt.
Jag förlorade mjälten.
Jag har fibros i ena lungan
och en infektion i bukspottkörteln.
Så jag lever med en och en halv lunga.
Jag fängslades 1969
när vi intog staden Pando.
Sen rymde jag från fängelset med Pepe,
med hjälp av tunneln i Punta Carretas.
I juli 1971
hamnade Tupamaros återigen på löpsedlarna
då 106 gerillamedlemmar rymde
från fängelset i Punta Carretas.
Händelsen finns noterad i Guinness rekordbok,
och det krävdes organisation och kreativitet
för att genomföra historiens största rymning.
Vi hade inget emot att ta risker.
Vi tänkte: "De bevakar kloakerna."
Sen tillfångatogs jag igen,
i en skjutning 1972.
Jag var nära att dö
av flera skottskador.
Den gången lyckades jag inte rymma.
Vi sågs officiellt som gisslan.
De var så hårdföra
att de informerade världen om att vi var gisslan.
Om nåt hände i Uruguay
skulle vi få betala för det med våra liv,
eller med våra kroppar.
De nekade oss vatten. Vi fick bara ett glas om dagen.
Man kan stå ut med hunger men inte med törst,
för man får ont i magen. Det är olidligt.
Vi kom på knepet
att urinera i en burk, låta det stå ett tag
så att salterna sjunker och temperaturen sänks,
så går det att dricka som importerad Pommery.
Drack ni verkligen det?
Javisst.
- Hur då? - Lite i taget.
Annars går det inte.
- Hur går det med arbetet? - Det går.
- Har ni problem? - Massor.
Jaha, ja...
De här kvinnorna leder arbetet.
Vi har redan börjat bygga såna här
i ett av de fattigaste områdena.
Vi bygger små hus åt dem,
eller renoverar husen de redan har,
så att de får badrum och vatten.
Det här är det första projektet i området.
- Det här är parhus, va? - Ja.
Parhus, med våningsmoduler.
Det är det billigaste sättet att bygga,
eftersom byggpriserna annars är för höga i Uruguay.
Marknaden ger aldrig de fattigaste bostäder.
Här finns ingen tanke på
att de ska betala igen.
Tanken är bara att ge.
De fattigaste områdena
är också de med flest barn.
Och ja, vi började jobba.
Vi samlade in saker från staten.
Vi lagade fordon som staten skulle göra sig av med eller sälja.
Vi övertog en övergiven butik.
Vi samlade oanvända saker från flera håll
och bad om bidrag.
Jag investerar omkring 70 % av min lön i projektet.
Varje månad.
Ni borde jobba för Uruguays folk,
inte för IMF och...
Är du deras marionett?
Vem har sagt det? Vi har inte bett dem om nånting.
- Nej, men ni följer deras regler. - Nej.
Om vi inte har ett konto inom IMF...
- De sätter gränserna. - Öppna ditt sinne.
Alla har gränser.
Har du inga gränser hemma?
- Va? - Vem tror du att du är?
Mongolväldets konung?
Det är jag som bestämmer, inte min fru.
Nej, det är det inte.
- Och i Uruguay? - Vi gör vad vi kan.
Jag är mamma till tio barn.
Vi lever annorlunda idag.
Jag har redan...
När det regnar, till exempel, så kan de titta ut genom fönstret.
Det är annorlunda.
Så är det för de andra familjerna också.
Alla 86 familjerna stöttar honom.
Vi gör framsteg.
Vi har byggt omkring 1 500 hus.
Men det här är bara
för Uruguays fattigaste.
De verkligt utsatta.
Det var Pepe Mujica som kom på idén med Plan Juntos.
Det var där allt började.
Han vill jobba med de fattiga.
Särskilt med barn och ensamstående mödrar.
Det är en bra idé, eller hur?
Vad gör du? Kramar du dig själv för att få salt?
- Vad... - Du förstör allt.
- För att... - Du gör en sak...
Du.
De skiter på vår flagga på Estadio Centenario.
- Översittare som du... - Vad bra.
- Översittare som du pratar strunt. - Jag...
Jag är i din ålder.
Vet du vad? Det är synd...
Det är synd att Uruguay går förlorat.
På grund av dig...
- Var inte lika feg som de. - Vad...
Vad sa du?
Du är en jävla fegis!
- Nej, du är en fegis. - Du är det.
Din jävla ynkrygg!
Jag minns inte.
Jag har selektivt minne.
Jag har suddat ut minnet.
Det är det svåraste man kan göra.
Vi har inga ekonomiska problem nu. Problemet sitter här uppe.
När vi kom till makten för nio år sen,
hade vi 39 % fattiga.
För nio år sen.
Nu ligger det på 11 %.
Fler har tillgång till utbildning.
Ja, men...
Det är en materiell och ekonomisk förbättring, inte en moralisk förbättring.
Fem procent var utblottade.
Nu har vi 20 000 utblottade familjer.
Det är 0,5 %.
När träffades ni första gången? Minns du det?
När träffade du honom?
Det var i en aktivistinsats,
där han hade en roll och jag en annan.
Och så...
Jag arbetade på avdelningen som tillverkade falska id-handlingar,
och han hämtade dem.
På den tiden hade vi id-handlingar som...
Kvaliteten var bättre än idag.
De var mer perfekta då.
Vi visste inte det.
Men det räckte.
Det var som en blixt från klar himmel.
Det var många år sen. Och här är vi nu.
Med honom. Men jag är inte här imorgon.
- Vart ska du? - Till Maldonado.
Hon driver valkampanjen. Hon ska på turné.
Det är lättare att bli tillsammans
om man delar politiska ideal.
Dels för att man delar värderingar
och dels för att livet som stridskämpe
blir olidligt om den andra inte är stridskämpe.
För det finns inga fasta planer.
Eller...
Man hamnar i oplanerade situationer. Jag vet inte.
Här kommer vår kära kamrat Lucía Topolansky.
Bröder och systrar,
tack för att ni kom hit idag.
Tack till Virginia och Daniel,
våra partner i den här kampen.
Jag säger alltid till unga aktivister
att det första de ska göra är att rekrytera sina närmaste.
De ska förstå vad som pågår.
Annars kommer de att sakna deras stöd.
Jag är republikan, men vet ni vad den stora bristen är?
Att presidenter tenderar att uppföra sig som monarker.
En röd matta...
Republiker måste vara annorlunda.
För om makten finns hos majoriteten,
måste man leva som majoriteten.
Inte som minoriteten.
I politik, kära kamrater,
måste vi välja människor med stora hjärtan och små fickor.
LATINAMERIKA I FÖRÄNDRING VÄLKOMMEN EVO MORALES
President Mujica har haft fullt upp idag.
Det började med ett möte med George Soros,
där ämnet var marijuana, och dess marknadsbestämmelser.
Det var huvudfrågan. Och...
Istället för att gömma oss bakom polisiära åtgärder,
borde vi lära känna marknaden, och organisera den,
varpå vi i kroniska fall
skulle kunna hantera det som en sjukdom.
Det är det Uruguay försöker göra.
Vi vill att mänskligheten ser på.
Och hjälper oss.
Om vi har fel,
vill vi medge det och rätta till det.
Men tro inte att Uruguay ska bli ett resmål
dit man åker för att knarka. Nej, nej.
Det är inte tanken.
Olika imperier har velat
splittra oss, både utifrån och ovanifrån,
för att dominera oss politiskt, och därmed
stjäla av våra ekonomiska resurser.
Vi lever i en tid då vi behöver lära oss engelska.
Det går inte att komma undan.
Vi lever i en tid då vi behöver lära oss engelska. Det går inte att komma undan.
Landet måste bli tvåspråkigt. Det är oundvikligt.
De latinamerikanska kvinnornas styrka är beundransvärd.
De kommer att fylla kontinenten
med spansktalande människor.
De kommer att fylla kontinenten med...
Och portugisiska.
...människor som talar spanska och portugisiska.
Europa är på väg att bli en amerikansk koloni.
Napoleon ville att Europa skulle nå ända till Uralbergen.
Putin vill att Europa ska...
Att Ryssland ska bli en del av Europa.
Till Vladivostok.
Inte USA. Inte Storbritannien heller.
Och de europeiska länderna...
...har spelat en skamlig roll i Ukraina.
När mrs Nuland sa
att de europeiska länderna...
"Fan ta nånting," jag vet inte vad, hon förolämpade dem.
Hela Europeiska unionen.
Det gjorde läget i Ukraina instabilt.
Med 5 000 miljoner dollar investerade i icke-statliga organisationer.
I organisationer
som inte är statliga.
De är väldigt statliga.
Det är USA:s främsta bedrift.
Kulturens roll är omätbar.
Den kulturella kampen
var den vi missade.
Mänskligheten kan inte bli bättre utan en kulturell förvandling.
Kultur är inte bilderna man hänger upp,
utan det man gör.
Kultur är de värderingar vi rättar oss efter i livet.
Det ingår i konstruktionen av ett bättre samhälle.
Jag reser långt för att kommunicera
nåt som blir viktigt i framtiden.
Hallå?
Javisst.
Jag kan prata en liten stund.
VÄLKOMNA
Min fru och jag har ägnat våra liv åt att förändra världen,
och missade chansen att få barn.
Vi närmar oss graven nu,
och måste tänka på vad vi lämnar efter oss.
Jag vet att en sån här sak inte kan förändra världen.
Det behövs tusentals såna här saker
för att förändra världen.
Okej. Sådär.
Luckra upp jorden mellan plantorna,
lite i taget, så här.
Ser ni? Ge mig en.
Ni måste trycka underifrån.
Hantera dem varsamt, så att rötterna inte förstörs.
Och nu...
Vi kan sätta två...
Vad sägs? Vem vill pröva?
Försiktigt, underifrån.
Ingen brådska.
Om två månader kan ni äta dem.
Det är rund zucchini.
Det är bra att lära de fattiga hur man odlar blommor.
För i den här världen växer allt.
Det kommer alltid att finnas väldigt rika människor.
Om de fattiga odlar blommor
och säljer dem till de rika, så klarar de sig.
Då får de ta del av deras rikedomar.
De fattiga, åtminstone här i Sydamerika, köper inga blommor.
De måste köpa mat.
Men där det finns sittande krafter, finns det efterfrågan på blommor.
RESERVERAD
Det gick snabbt och enkelt att riva ner en vägg...
...men det är inte lika lätt att bygga upp en ny.
Men det lär man sig med åren.
När man är ung, tror man att det är lätt
att ha sönder saker.
Det är mycket svårare att bygga upp saker.
Är det nåt du ångrar med ditt liv?
Ja.
Att jag inte fick barn.
Min far var tredje generationen,
ursprungligen från Baskien.
Min mor kom från Colonia,
andra generationens invandrare från Italien.
De träffades i Carmelo.
De köpte ett hus där i Paso de la Arena.
Min far började arbeta på vägverket.
Men han rökte mycket.
Han blev sjuk och dog när jag var i sjuårsåldern.
Vad skulle du göra om du hade 80 miljarder dollar, som den mexikanska mannen?
Det vore omöjligt. Men jag skulle nog leva som han,
och desperat försöka ta reda på vem som stjäl av mig.
Det måste vara hans största bekymmer.
Men vad skulle du göra för ditt land om du hade 80 miljarder?
Nej, jag skulle aldrig kunna ha en sån summa.
Det skulle inte gå. Jag skulle spendera pengarna långt innan dess.
Nej, nej.
Mänskligheten behöver
enorma investeringar.
I livets tjänst.
Vi måste flytta stora mängder saltvatten till Saharaöknen.
För att förändra klimatet.
För att få saltvatten att dunsta bort.
Vi måste skapa nya floder
med det som tinar i norra Sibirien.
Vi måste föra sötvatten till Mongoliet,
till den torra delen av Asien.
Vi måste utnyttja upptiningen i Alaska
och skapa en flod genom Klippiga bergen
till norra Mexiko.
Det är många projekt för mänskligheten som helhet.
Vi måste göra Patagonien beboeligt. Det är möjligt.
Vi kan förändra klimatet i Atacamaöknen.
Vi kan plantera träd i Atacama, i världens torraste delar.
Det går. Människan kan göra det.
Istället för att gamla män ska samla på sig rikedomar,
eller tillverka bilar som kostar en eller två miljoner.
Det kan göras, men...
Men, tja... Det är samma sak där.
I livets tjänst. Inte emot livet.
Jag tillhör en generation
som trodde att socialismen väntade runt hörnet.
Min ungdom hör till en värld av illusioner, precis som många andras.
Historien har lärt oss att det var mycket svårare än så.
Och vi har lärt oss det här:
Om mänskligheten ska bli bättre,
är den kulturella frågan lika viktig, om inte viktigare,
än den materiella frågan.
Om man förändrar den materiella sidan utan att kulturen förändras,
så förändras ingenting.
Äkta förändring sker inom oss.
Jaha...
God morgon, presidenten. Hur känns det att bara ha några minuter kvar som president?
Det känns som alla andra dagar.
Du förstår inte. Det kan du inte.
Den mest gripande dagen i mitt liv
var när de förflyttade mig från Paso de los Toros till fängelset,
för det var då jag insåg att diktaturen höll på att falla sönder.
Inget går upp mot det.
Tack ska ni ha.
- Vad gjorde du i morse? - Arbetade.
Jag klippte gräs med traktorn. Jag var nervös.
Tack ska du ha, Pepe.
Så många människor
som var socialister har blivit kapitalister.
Kapitalismen har lockat över dem.
Och så finns det andra,
såna som jag och andra, som försöker begränsa kapitalismen så gott det går.
För kapitalismen är inte svaret.
Vi måste hitta nåt annat. Ett annat sätt.
Vi hör till de som söker.
I Latinamerika finns det inga svar, men vi söker.
Vi kom hit från Argentina!
Tack så mycket!
Vi älskar dig!
- Tack, kära kamrat. - Vi älskar dig!
När ska folk förstå att det inte finns nåt som är ditt eller mitt?
För innerst inne är vi flockdjur
och därigenom socialister.
Men historien och dess utvecklingar
har förvandlat oss till kapitalister.
Till individualister. För vi har nåt motsägelsefullt
i oss själva.
Vi slåss för vår överlevnad.
Det är en sund form av själviskhet
som alla levande varelser delar.
Samtidigt samarbetar vi för att skapa samhällen.
För vi är inga Robinson Kruse.
Vi kan inte leva i ensamhet.
Och den sanningen om civilisation och samarbete,
den största möjliga nyttan,
kan hjälpa oss att överleva som ras.
Att övervinna den motsägelsefullheten
och låta samarbete gå före själviskhet
kostar orimligt mycket.
Vad är det bästa med hans tal?
Han kan kommunicera lika enkelt med en hemmafru,
en vanlig medborgare, en fältarbetare,
som med en affärsman, en intellektuell,
eller en forskare. Han är bra på att anpassa sig.
Och han använder extremt enkla ord
för att förklara invecklade, djupa saker.
Det särskiljer honom från andra kamrater.
Det gjorde honom till en offentlig talare,
och framför allt en kommunikatör för de idéer
som alltid diskuterades kollektivt
inom vår politiska organisation.
Jag tror att det var kombinationen
av kommunikation, enkelt språk
och engagemang,
liksom integriteten att leva efter sina egna ideal,
som gjorde att han kunde ta sig till makten
och forma ett annorlunda ledarskap. Han var president på ett unikt sätt.
Uruguay!
Redo!
- Min kära Pepe! - Hur var resan?
Hur mår du?
Gott folk, fem omvälvande år har gått.
De har gått alldeles för fort.
Gott folk,
tack ska ni ha. Tack för att ni tog emot mig med öppna armar.
Tack för er kritik.
Tack för er kärlek
Och framför allt: Tack för ert djupa kamratskap
varje gång
jag kände mig ensam
under min tid som president.
Om jag hade...
Det står utom tvivel
att om jag hade haft två liv,
skulle jag ägna dem båda åt att strida för er.
Det är det mest äkta sättet att älska livet som jag har kunnat hitta
under mina nästan 80 år här.
Jag ger mig inte av.
Jag kommer fram!
Jag ger mig av med mitt sista andetag.
Och var jag än är, finns jag där för er.
Jag ska finnas vid er sida,
för det är det bästa sättet att värna om livet.
Tack, mitt kära folk.
Man måste spotta ut det första. Det är för starkt.
Då ska vi se.
Han lämnade hälften.
Han kanske inte gillar det.
Man måste göra så här...
Det ska låta tomt.
Vi sjöng den i sängen.
"Berätta om ditt straff, berätta om ditt misslyckande.
Ser du inte smärtan jag har drabbats av?
Berätta för mig om kärleken jag saknar."
Undertexter: Love Waurio